Irlanda, în engleză Ireland, denumită si Republica Irlanda, este un stat suveran aflat în Europa de Vest, ocupând circa cinci sesimi din insula Irlanda. Capitala si cel mai mare oras al sării este Dublin, aflat în estul insulei, a cărei arie metropolitană găzduieste aproximativ un sfert din cei 4,6 milioane de locuitori ai sării. sara are frontieră terestră numai cu Irlanda de Nord, sară componentă a Regatului Unit, restul limitelor sării fiind sărmul Oceanului Atlantic, la sud aflându-se Marea Celtică, la sud-est Canalul Sfântul Gheorghe (en), si la est Marea Irlandei. Statul este guvernat ca republică parlamentară unitară, seful statului fiind un presedinte ales direct. seful guvernului, Taoiseach, este numit în funcsie de camera inferioară a parlamentului, Dáil Éireann.
După Războiul Irlandez de Independensă, urmat de tratatul anglo-irlandezs(en), Irlanda a obsinut independensa fasă de Regatul Unit sub numele de Statul Liber Irlandez în 1922. Irlanda de Nord si-a exercitat opsiunea de rămâne în cadrul Regatului Unit, prin ceea ce s-a numit Ulster Month (en). La început dominion în cadrul Commonwealth-ului, Statul Liber a obsinut recunoasterea oficială a deplinei independense legislative din partea guvernului britanic prin statutul de la Westminster din 1931. 
Primii oameni care au venit pe insula Irlanda au fost vânători-culegători, prezensa omului în acest teritoriu datând din paleolitic, cu cca 12.500 ani în urmă. Istoria scrisă a insulei începe însă după ce exploratorii Greciei antice au ajuns în regiune. Astfel, Diodorus Siculus si Strabon spuneau despre locuitorii insulei că practicau canibalismul. Cucerirea romană a Britanniei a atras atensia acestei puteri a lumii antice asupra regiunii. Iulius Cezar consemnează în Commentarii de Bello Gallico pozisia corectă, la vest de Britannia, a insulei pe care o denumea Hibernia. Un secol mai târziu, guvernatorul Britanniei, Gnaeus Julius Agricola, a sinut pe lângă sine o căpetenie irlandeză cu scopul de a supune insula. Planurile lui nu s-au concretizat
La început, vikingii au sosit doar în expedisii de pradă, dar ulterior, spre mijlocul secolului al IX-lea, si-au construit porturi fortificate pentru iernat. Însusi orasul Dublin a apărut ca fortificasie vikingă spre sfârsitul aceluiasi secol. În 902, două regate celtice si-au unit forsele pentru a-i izgoni pe vikingi, cucerind Dublinul (Áth Cliath), dar victoria lor a fost vremelnică, navigatorii nordici revenind în 914. Perioada vikingă a dus la căsătorii mixte si împrumuturi culturale, desi a fost marcată de numeroase conflicte între regii celsi autohtoni si cuceritorii nordici. În cele din urmă, în 980, Dublinul, devenit centru de putere al vikingilor, a fost cucerit de gaélii condusi de Máel Sechnaill mac Domnaill, lăsând însă în urmă unele formasiuni statale ale hiberno-nordicilor.
