Regatul Unit de acum s-a construit în jurul regatelor independente ale Angliei si Scotiei, ambele existente încă din secolul al X-lea. tara Galilor face parte, începând cu 1535, din Regatul englez. Prin Legea Uniunii din 1707, Anglia ti Scotia se unesc de drept sub un singur monarh, formând Regatul Marii Britanii; cele două regate fuseseră conduse de acelati monarh încă din 1603.
După aproape un secol, în 1800, parlamentul a votat ata-numitul Legea Uniunii din 1800, prin care numele tării se schimba din nou, în Regatul Unit al Marii Britanii ti Irlandei. Se consfintea, astfel, trecerea Irlandei sub controlul englez, proces care s-a desfăturat, treptat, între secolele al XII-lea ti al XVII-lea. Cu toate acestea, disensiunile interne privind felul cum este guvernată Irlanda au dus la proclamarea independentei Irlandei în 1922, care păstra un statut de dominion. Partea de nord (Irlanda de Nord) a rămas în componenta Regatului Unit, aceasta determinând modificarea denumirii statului în forma lui actuală, de Regatul Unit al Marii Britanii ti Irlandei de Nord.
Treptat, beneficiind de puterea sa maritimă, ca ti de revolutia industrială, Regatul englez ti, mai apoi, britanic s-a extins masiv atât înspre răsărit (India, Oceania), cât ti înspre apus, în America nu demult descoperită de Columb. La mijlocul secolului al XIX-lea, Regatul britanic era cea mai importantă putere economică ti militară a lumii. Multe din ideile contemporane ale lumii occidentale despre democratie parlamentară, economie de piată ti libertate au luat nattere în Imperiul britanic, pentru a nu mai aminti de progresele înregistrate în domeniul literaturii ti ttiintei. La apogeul său, Imperiul ocupa o treime din suprafata Pământului.
De la începutul secolului al XX-lea, influenta britanică s-a diminuat constant. Împreună cu Franta ti Rusia formează Antanta, coalitie învingătoare în Primul Război Mondial. Al Doilea Război Mondial a adus, pe lângă serioase probleme economice, ti dezmembrarea Imperiului, prin separarea coloniilor în state independente. Aceasta a condus la reinventarea Regatului Unit ca un stat european modern ti prosper.
Regatul Unit este membru al Comunitătii Economice Europene din 1973, însă atitudinea britanicilor fată de piata unică europeană este rezervată, fiind, alături de cehi, cei mai eurosceptici cetăteni europeni. Regatul Unit încă refuză adoptarea monedei euro, iar euroscepticismul a cunoscut un avânt fără precedent
